Hárající fenka je pro mě osobní zpověď i terapie, říká Dita Pepe
„Hárající fenka“ - projekt fotografky Dity Pepe, která se prostřednictvím intimních fotografií z rodinného alba vyrovnává se vztahy ve vlastní nejbližší rodině.
Ostravská fotografka Dita Pepe zaujala na počátku tohoto století svými inscenovanými portrétními fotografiemi, v nichž se ve společnosti svých modelů stylizovala do různých ženských rolí. Ve své tvorbě raeaguje tato absolventka a dnešní pedagožka Institutu tvůrčí fotografie Slezské univerzity v Opavě na osobní otázky identity a postavení ženy v hodnotovém systému dnešní doby.
Její kniha „Intimita“, na které pracovala společně s dokumentaristkou Barborou Baronovou, získala vloni první místo v soutěži Magnesia Litera. Ve spolupráci s Bárou Baronovou pracuje v současnosti na mezinárodním projektu o ženách.
![Dita Pepe | foto: Martin Melichar Dita Pepe](https://vltava.rozhlas.cz/sites/default/files/styles//public/images/02850238.jpeg?itok=lHpFotMd)
V Galerii Fotografic ve Stříbrné uličce na Starém Městě v Praze teď můžeme vidět novou výstavu Dity Pepe „Hárající fenka“ - v níž pracuje s fotografiemi z rodiného archivu. „Výstava je o mně, je osobní. Jsou tam fotky, které pořídil můj otec, i fotky, které jsem fotila sama. Je to osobní zpověď a také způsob terapie. Jsem nalomená a přemýšlím, kam až můžu jít, co všechno chci v sobě otevřít a konfrontovat s tím veřejnost,“ říká o výstavě Dita Pepe.
František Kupka a umělecká skupina z Puteaux lákají na Kampu
![Model Kubistického domu Model Kubistického domu](https://vltava.rozhlas.cz/sites/default/files/b384c8670031a7a9470a7943ba4c708a.jpg)
Výstava „Ateliérová sousedství / Marcel Duchamp, Raymond Duchamp-Villon, Jacques Villon, František Kupka a další“ - přibližuje volné seskupení umělců, kteří se na počátku 20. století usazovali na pařížském předměstí Puteaux, kde pracovali, diskutovali a hledali nové cesty v umění.
Výstava je doplněná o různé artefakty; srst psa, sadu brýlí, knihu, dětské vzkazy, dopisy. „Jedná se o něco, co chcete uchovat. Třeba srst mojí fenky Žoly. Byla členem rodiny a srst je něco, co po ní zůstalo, můžete si k ní i přivonět. Brýle jsou zase odkazem k tomu, jak dcera rostla apod.,“ říká autorka a doplňuje: „Výstava je pro mě svým způsobem přelomová, protože prezentuji i fotky, které jsou technicky nedokonalé. Otevírám rodinná témata, proto pro mě tento projekt hodně silný, emocionální.“
Výstavu je možné vidět v Galerii Fotografic do 22. 10. 2017.